- Tidligere i Haven: - Vi er alle i ukendt farvand.
Ondskaben kom, da nogen åbnede døren til en anden verden.
Hvem er I og hvordan kom I hertil?
William uddeler problemer, fordi hans Audrey er vilde med dem.
Du var altid en snu problemskaber. Det her handler om os.
Du følte hende. Og du kunne lide det.
Jeg vil have dig tilbage. Jeg elsker dig.
Ingen tager Audrey.
- Hvem tror William, at jeg er? - Han tror, I har noget sammen.
Men han tager fejl.
De er forbundet.
Jeg skal stoppe de dødsfald og redde babyen.
Jeg vil tage problemet med mig i graven.
Er du sikker?
Skal jeg give dig problemet tilbage, så du kan dræbe ham?
- Vil du alt det igennem igen? - Jeg er nødt til det.
- Gør vi det? - Ja.
Audrey?
Omsider.
Parker.
- Er du okay? - Ja.
- Hvad med dig? - Der skete i hvert fald noget.
Bliv her, indtil jeg ringer. Jeg har et stævnemøde.
Hvordan har du det?
Mener du det?
- Føler du dig okay? - Det tror jeg.
Jennifer er ikke særlig glad.
Her.
Hvis jeg skal dræbe ham, så skal det fandeme også virke.
Jeg må teste mig selv.
- Det fungerede. - Som at cykle for os Crockers.
- Du er ikke ligesom Wade. - Jeg frygter ikke at blive som ham.
Da Audrey rørte mig, var der et eller andet ved hende.
- Det var anderledes. - Hvad mener du?
Jeg tror, du skal holde øje med hende.
For en sikkerheds skyld.
Når vi er sluppet af med William, vil Audrey være sig selv.
- Han er en køn baby, Ben. - Baby?
Han er ikke en baby. Han er en stor dreng, ikke?
Jeg henter dit yndlingstæppe.
Det med flyvemaskinerne kan han bedst lide.
- Du er en god farmor. - Det er nemt, når du er så dygtig.
Din far har gjort det godt.
Bliv ved med at fortælle ham det.
- Tror du på efterlivet, Audrey? - Det tror jeg.
- Vi har haft genfærd i Haven. - Det er Haven...
Jeg taler om noget mere universelt.
Det ved jeg ikke.
Jeg har måttet lære videnskaben bag det meste. Evolution, genetik.
- Så du tror ikke på det? - Jo. Det gør jeg virkelig.
- På grund af videnskaben? - På grund af det uforklarlige.
Som vores hjerne. Kød og elektricitet.
Hvor kommer bevidstheden fra?
Vi er meget mere end det.
Jeg tror, der venter os meget mere, når vi er borte.
Jeg skulle give dig det her fra Ben.
Aaron kan græde nu.
Jeg forventer ikke... at du nogensinde tilgiver mig.
Du reddede babyen. Og utallige andre.
- Er du okay? - Nej.
William stopper ikke.
Han vil blive ved med at give folk problemer.
- Og tvinge Audrey til det. - Tror du, du skal gøre det igen?
Måske.
Men vi har et større problem.
Da Audrey gav mig min forbandelse tilbage -
- var der et øjeblik...
Hun var en anden.
Hun begyndte at blive til den, William har ventet på.
Hvis hun bliver til den, jeg så...
William skal væk herfra i dag.
- Nøglen er disse fire personer. - Hvilke fire personer?
Det havde været nemmere, hvis andre kunne se det.
Nathan, må jeg se din tatovering?
Disse fire figurer...
Står der en på hver figur i fyrtårnet, vil døren dukke op.
- En, to, tre, fire. - Så nemt er det ikke.
- Det skal være de rigtige. - Står der hvem?
Kun hvor de er fra.
Andre verdener end vores. På den anden side af tomrummet.
De fire, vi skal bruge, skal være født i en anden verden.
Ligesom jeg blev det.
Bare fordi du kan høre laden og læse bogen...
Som agent Howard efterlod her.
Du bor sammen med en illegal fremmed, Duke.
Jeg kender en, der gør det i opholdstilladelser.
Fire personer fra andre verdener. Dig...
- Og selvfølgelig William. - Og... mig.
- Hvem er den fjerde? - Vince og Dave er i gang.
- Vi må håbe, personen er her. - Bed Dwight møde dig på avisen.
- Vi skal finde den person. - Og William?
- Han melder sig næppe frivilligt. - Jeg tager mig af William.
- Er du sikker? - Ja.
Vi finder på noget. Kom af sted.
- Er han okay? - Nej.
Det vil ingen være, før William er på den anden side af den dør.
Der skete noget, da du gav Duke problemet.
Kvinden, som William vil have mig til at huske...
Mit rigtige jeg...
Hendes navn var Mara.
- Hvornår har han fortalt dig det? - Det har han ikke.
Jeg huskede det.
Har du stadig hendes minder?
Nej, det er ikke som at huske Lexie eller Lucy.
Mara er... anderledes.
Det er dybere.
Jeg følte at være Mara.
- Hvordan var hun? - Hun er ikke en, jeg vil være.
Hun gjorde frygtelige ting.
Men måske kan vi bruge det, jeg så.
Jeg fortæller William, at han havde ret.
At jeg huskede Mara og vil vide mere.
- Nej. Det er det, han ønsker. - Netop.
Han sænker paraderne... og så skyder du ham.
- Hvad? - Med en bedøvelsespil.
Vi ved ikke nok om jeres forbindelse. Du kan blive bedøvet.
I så fald er der to, du skal slæbe til fyrtårnet.
William ved, at Jennifer kan åbne døren.
Vi skal gøre det, inden han finder ud af at stoppe hende.
- Hvordan finder vi ham? - Han er på Udkigsstedet.
Og han venter på mig.
Jeg kan føle ham, Nathan.
Det er forbindelsen. Den bliver stærkere og stærkere.
Personer fra andre verdener kommer og går gennem en dør...
Som jeg hele tiden har sagt. Døren er farlig.
Se, hvad vi lukkede ind, sidste gang vi åbnede den.
- William og hans slæng. - En af dem kan være den fjerde.
Vi har ikke haft meget held med at fastholde de to.
Jeg er kampklar. Er du klar til at prøve igen?
- Lad os gøre det. - Howard stod for min adoption.
Han kan have bragt flere over.
Jeg tjekker alle adoptionssagerne, om Howard har anbragt flere børn her.
Lytter ingen til mig? Vi må ikke åbne den dør igen.
- Cabots dagbog... - Ondskab og elendighed. Forstået.
Får vi døren op, er det retur med William.
Tjek om der står noget i dagbogen, som kan hjælpe os.
Lad os komme af sted.
- Jeg vil med. - Tag med Dave.
Deres rum er en fæstning. Jeg skal vide, du er i sikkerhed.
Okay.
Ja, jeg er et misfoster.
Vær ikke dum.
Du er speciel.
Du, mit barn, er den eneste, som kan redde os.
Jeg vidste, du ville komme. Da du huskede... følte jeg det.
- Mit navn var Mara. - Jeg vidste, det ville virke.
Fortæl mig, hvad du kan huske.
Vi var ude og svømme.
Og jeg var... så lykkelig.
Jeg følte, jeg aldrig kunne være bange for noget.
Vil du føle sådan igen?
Ja.
Du må ikke stoppe.
Der er så smukt her.
Vil du gå en tur med mig og fortælle om vores tid her?
Ja.
Jeg har en bedre idé. Der, hvor vi svømmede...
Det er lige derovre.
Det vil jeg gerne vise dig.
Kom med. Intet er forandret.
Pokkers.
Cruiser så dem fiske for en time siden.
De skal nok overtales.
Hvis du affyrer den, skal du selv overtale dem.
Det er rigtigt... Ingen skydere.
Strømpistol?
Ben Harker er blevet skudt. Efterforskeren mener, det er selvmord.
Du har brug for bedre betjente.
Otte er døde. Vi stod over for det dobbelte.
Hvis jeg stadig havde min datter, kom jeg nok og bankede på din dør.
Haven har brug for flere, som kan gå i front.
Du er en af dem.
- Er du okay? - Ja.
Kom.
Der er de.
- Hvad gør vi nu? - Nu anholder vi dem.
Er du sikker på, vi ikke kan bruge vores rigtige skydere?
Stop der. Haven P.D.
Den store?
Okay med mig.
Gid, vi kunne bruge skydere.
Beklager. Det her må vente.
- De er ligesom den der rougarou. - William har skabt dem her.
De er ikke født i en anden verden. De kan ikke hjælpe med døren.
Jeg har været chanceløs -
- fordi laden skjulte dit rigtige jeg fra dig selv.
Du blev begravet under falske minder.
Agent Howard fortalte mig, at laden var min straf.
For det, vi gjorde, ikke? For at skabe problemerne.
Jeg glemmer aldrig den dag, de slæbte dig derind.
Du skreg. Du bønfaldt mig om at stoppe dem.
Men jeg kunne ikke. Men jeg svor, at jeg ville redde dig.
Selv da de forviste mig, glemte jeg aldrig mit løfte.
Hvem straffede mig?
Agent Howard? Hvem var han?
- Var han ligesom os? - Overhovedet ikke.
Og nu er laden væk.
Ja. Og det kan vi vel takke Nathan for.
- Vidste du besked? - Jeg var ikke helt sikker.
Men jeg fornemmede, at noget var galt.
Vores forbindelse bliver stærkere.
Snart vil der ikke være nogen hemmeligheder mellem os.
Giv ham håndjern på.
De har været på udkig efter god madding.
Gør ham lidt mør.
Få dem til at holde op!
- Få dem til at holde op! - Gør det selv. Du ved hvordan.
Stop!
Der er det. Kan du føle det?
Det er Audrey Parkers skal, som krakelerer.
Luk dem ind i æsken.
Du gjorde det. Præcis, som Mara ville have gjort det.
Du kan føle hende, ikke? Du kan føle os.
- Vi må hellere gå videre. - De finder os ikke.
Vil du løbe den risiko? Vi har brudt samtlige regler.
- Men det har været sjovt. - Mara, de tager dig fra mig.
Nej, de gør ikke. Det vil du ikke tillade.
Ikke så længe, jeg trækker vejret.
Audrey, gå væk fra ham. Læg den fra dig.
Du følte magtens rus. Du kunne lide det.
Du vil føle det igen. Og det kan du.
Det er så nemt.
- Hun gør ikke, som du ønsker. - Nej. Hun gør, som hun selv ønsker.
Og hun ønsker at give dig et problem.
Ikke sandt, min elskede?
Men han er allerede ramt.
Hvad vil der ske?
Er du ikke spændt på at finde ud af det?
Beklager. Jeg kan ikke finde adoptionssagerne i øjeblikket.
Du skal måske bare anstrenge dig.
- Har du ikke sagerne? - Hvorfor skulle jeg det?
De er jo blevet "forlagt". Kom ordren ikke fra dig?
Nej. Hvem har sagt det?
- Din bror, Dave. - Har Dave sagerne?
Han hentede dem selv.
Dave siger, de har haft indbrud. Cabots dagbog er væk.
- Har nogen stjålet den? - Det ser sådan ud.
Ingen får denne bog.
Nu bliver det endnu sværere at finde den fjerde.
Godt, for det var nemt før.
- Er du okay? - Ja.
Der er nok influenza i luften.
Duke?
Du godeste. Duke!
Hold jer væk.
Duke, er du okay? Hvordan gjorde du det?
Det ved jeg ikke.
Audrey, du er ikke Mara.
Du kunne aldrig gøre de ting, som han sagde.
Men jeg har jo gjort de ting... Og jeg kunne lide det.
Og jeg tror muligvis, at jeg stadig kan lide det.
Parker, jeg kender dig.
- Du ønsker ikke at gøre det her. - Gør det.
- Giv ham et problem. - Nej.
- Nathan. - Parker.
Nu.
- Hvad? - Nu.
Det må være en bivirkning ved det, Audrey gjorde.
- Som en omgang tømmermænd. - Tømmermænd?
Nej, værre endnu.
Jeg har det fint.
Kom her.
Du er varm. Jeg har panodiler i bilen. Jeg er straks tilbage.
Du hostede blod op tidligere, og nu det her. Hvad sker der?
Jeg aner det ikke.
- Nogen skal jo gå i front, ikke? - Ikke hele tiden.
Det gør du. Hver dag, ikke?
Kuglemagnet, politichef.
- Hvorfor i guds navn tog du det job? - Vince bad mig.
- Skulle der ikke mere til? - Han har været god ved mig.
Han tog sig af dem, der dræbte min datter.
Vince går også i front.
- Hvor har du været? - Har Jennifer ikke sagt det?
Nogen er brudt ind i vores rum. Cabots dagbog er væk.
Ingen er brudt ind. Du har Cabots dagbog.
Ligesom du har adoptionssagerne.
Hvem er den fjerde person?
Du må tro på mig, når jeg siger det, Vince...
- Det kan jeg ikke fortælle dig. - Vi har ingen hemmeligheder.
Jeg har en god grund til at holde det hemmeligt.
- Er det mig? - Dig?
Du tror alting handler om dig.
- Men denne gang er det ikke dig. - Hvem er det så?
Dave, hvad er der så specielt ved denne person?
Udmærket.
Den fjerde person... er mig.
Jeg har altid betragtet dig som min bror.
Lige siden, jeg blev adopteret. Du er min bror.
Jeg er tættere på dig end nogen anden.
Jeg så agent Howards billede i Jennifers sagsmappe.
Ingen måtte finde billedet i min sagsmappe.
Men hvorfor tror du, du er derfra?
Jeg har været der.
- Du skal med til fyrtårnet. - Nej. Det vil jeg ikke.
Har I nogen panodiler? Duke har hovedpine.
Jeg så vist nogen i din bil, Vince.
Dwight, stop ham.
For pokker, Vince. Hvis vi åbner den dør -
- bliver jeg trukket ind igen!
Når døren åbnes, bliver jeg drevet mod den.
Det vil jeg ikke igen.
Så... hvad sker der?
- Det er den sidste lampe. - Hvem har bygget det her sted?
Vedkommende skal ikke bygge vores drømmehus.
To hunde, et stakit, et søuhyre i poolen.
Jeg skal ikke frygte, du bliver en anden, når vi er gift.
- Det kapitel er afsluttet. - Det lyder som en sød drøm.
Bare hold ud lidt endnu. Det er snart overstået.
Det er kun lige begyndt.
Tror du virkelig, hun vil sende mig gennem døren?
Vi så det begge to, Nathan.
- Jeg har vundet. - Du har kun vundet én ting.
En returbillet til dit helvede.
Det er fysisk umuligt for dig at gøre mig noget -
- uden det går ud over hende.
Skal vi vædde?
Vi er der lige straks.
De har William. Om mange spørgsmål til Dave.
Jeg ved ikke helt...
Tiden er knap. Der dukker snart en anden side af Audrey op.
- Og du... - Jeg er ikke bange.
- Jeg kan godt kontrollere det. - Det ved du ikke.
Så snart William er væk -
- finder vi ud af at omgøre det, Audrey har gjort ved dig.
Og hvis du som Dave føler trangen til at gå gennem døren?
Langdistanceforhold er ret svære.
Jeg er nødt til at gøre det. Jeg er den eneste, der kan.
Og intet kan få mig til at gå gennem døren og forlade dig.
Dave, har du hele tiden...
- Jeg er ked af det. - Nej, han er ikke.
Men samarbejder du ikke, bliver du det.
Jeg er svimmel. Jeg må sidde ned.
Holder du øje med ham, mens vi regner det her ud?
Med fornøjelse.
- Hvad kigger du på? - En død mand.
Store ord for en, som skal hen, hvor du skal hen.
Der skulle ikke være så rart.
Det var ikke en trussel, blot en observering.
Du ved ikke, hvad der sker inde i dig.
Og det gør du?
Din familie har absorberet problemer i generationer.
Da Audrey gav dig problemet tilbage -
- aktiverede hun dem. Alle sammen.
Samtlige problemer, din familie har udryddet -
- i én stor muterende cocktail...
Det bliver dødeligere end noget andet.
Bare jeg er der, når låget ryger af. Det bliver vildt.
Hvad er der galt? Hvad sagde han?
Ikke noget.
- Hvad er næste skridt? - Der står ikke noget nyt.
Alle er her. Hvorfor siger den ikke, hvad vi skal?
Hvad tror du, vi skal gøre?
Audrey, Dave og William skal indtage deres pladser.
Kom så.
Stå stille. Vi lader dig gå, når William er igennem.
I har så travlt med at få mig igennem.
Vil nogen høre, hvad I lukker ind? I må hellere høre det.
Jeg skal væk herfra. Prøv ikke at stoppe mig!
Han ved, hvad der venter på den anden side af døren.
- Jeg skyder dig, Vince. - Er vi ikke brødre?
Jo, så tving mig ikke til det.
Jeg skal ikke tilbage!
- Han skød mig. - Det var faktisk mig, han skød.
- Sejt trick. - Man skal udnytte situationen.
Få ham tilbage på figuren.
Det er slemt.
Jo hurtigere det er overstået, jo hurtigere er vi tilbage på skibet.
Det er vist også min tur til at lave mad.
Sådan. Skub ham derned.
- Så er festen slut. - Nej! Vent!
- Jeg vil forhandle nu. - Det vil vi ikke.
I mener, jeg fortjener det, men I aner ikke, hvad der er derovre.
Jeg kan fikse Duke.
- Hun kan lide mig, som jeg er. - Det holder hun op med.
Mine gerninger blegner i forhold til det her.
Skal vi vise dig nåde efter alt det, du har gjort?
Dave, hvad laver du? Stop!
- Du må ikke give slip! - Det er planen. Får jeg lidt hjælp?
Han var bange. Han advarede mig.
- Jeg kan ikke miste min bror! - Du mister ham ikke. Træk!
Det gør jeg. Men noget trækker i ham
Du elskede mig engang. Gør ikke det her mod mig.
Træk!
- Det skal du ikke gøre igen. - Væk fra hende!
Hvis du tillader det, er du ondere end Mara.
Han har ret. Jeg kan ikke lade Nathan gøre det.
Jeg vil selv gøre det.
Jeg vidste, du var derinde.
Jennifer, luk døren.
Jennifer!
- Hvad skete der? - Dave havde ret.
Vi skulle aldrig have åbnet døren.
Det var ikke William, vi skulle være bange for.
Jennifer.
Jennifer, vågn op. Hun trækker ikke vejret.
Jennifer.
Jennifer, vågn op.
Duke.
Hvad sker der med Duke?
Han er så godt som død.
Hvem hjælper mig med at få William tilbage?